Tervetuloa JFK:n kansainväliselle lentoasemalle.
Lento 1607 Nantucketista lähtee portilta 11A.
Anteeksi.
- Hei, äiti. - Tervetuloa kotiin, Chloe.
- Olethan kotona? - Olen.
- Veljesi on odottanut kärsimättömästi. - Odotan kovasti näkeväni hänet.
Onko kaikki valmista isän yllätysjuhlia varten?
Pelkään pahoin, että isä ei ole täällä kun tulet.
Mitä? Miksi ei? Äiti, mitä on tapahtunut?
- Hän meni töihin. - Kerroitko, että olin tulossa?
Kerroin kyllä. Hänelle soitettiin aamulla...
Mikä lento?
Se on Lontooseen... 335.
- Hän oli kovin pahoillaan. - Olen kotona ennen illallista.
Kiitos.
Kas tässä.
Olet varmasti nähnyt paljon. Aina katastrofin keskellä uutisissa.
Likaista työtä, mutta jonkun se on tehtävä.
- Voinko kysyä jotakin, herra Williams? - Toki.
- Luetteko Raamattua? - En yhtä usein kuin te.
Matteus 24:7 sanoo, että tulossa on nälänhätää ja maanjäristyksiä.
Kaikki nämä katastrofit ja sodat ovat merkkejä.
- Joten Jumala tiesi kaikista niistä? - Jumala tietää kaiken.
Miksi hän ei sitten tee mitään?
Hän on sentään Jumala. Eikö hän voi lopettaa tulvia ja muuta?
Maailma on langennut. Jumala loi sen täydelliseksi, ja tuhosimme sen.
Kuka tuhosi sen? Minäkö? Sinä? Hän?
- Herran tiet... - Ovat tutkimattomat, tiedän.
Mutta ihmiset uskovat, että Herra rakastaa heitä. Se on outoa.
Anteeksi, että häiritsin.
Onko suunta sama?
Pidin puheestasi.
- Olen pahoillani siitä. - Ei tarvitse. Se oli oikein hyvä.
- Eikä se tainnut olla ensimmäinen kerta? - Ensimmäinen kerta ääneen.
Cameron Williams. Buck ystävilleni.
Olen Chloe Steele. Chloe ystävilleni.
Oletko yliopistossa?
Tutkiva journalismi tuottaa tulosta.
Halusin vain kiittää siitä, että pelastit minut.
Kiitä äitiäni. Häntä varten olen harjoitellut.
- Onko hän... - Pöpi?
Itse asiassa katsoin aamulla sanakirjaa-
ja päädyin "höhlään".
Höhlä? Pidän siitä.
- Voinko tarjota kahvin? - Ei kiitos.
Älä nyt! Entä jos haen sellaisen ihanan...
- ...laatikon mansikkahillomunkkeja? - Kuulostaa houkuttelevalta.
Mutta odotan jotakuta. Hän tulee millä hetkellä hyvänsä.
Isäni.
Tulin kotiin hänen syntymäpäiväkseen, mutta hän on töissä.
Odotan kovasti...
Varastitko lakkini? Uskomatonta.
Turvallista lentoa.
- Hei, kulta. - Hei.
- Mitä teet täällä? - Lensin kotiin syntymäpäiväksesi.
- Kulta, jouduin töihin. - Aivan, äiti kertoi.
Olisitpa kertonut tulostasi. Hetkinen...
Olet Cameron Williams.
- Oletteko te...? - Tapasimme juuri.
- Hauska tavata, kapteeni. - Ray.
Jätän teidät kahden. Oli todella hauska tavata, Chloe.
- Näytät loistavalta. - Kiitos.
- Puhutaan nyt! Miten opinnot sujuvat? - Hyvin.
Mitä?
Arvaa mitä ajattelin ensin, kun äiti sanoi ettet ollut kotona?
Että olit jättänyt hänet.
Että olit pakannut laukkusi, paiskannut oven kiinni ja ajanut pois.
- Äidilläsi ja minulla menee hyvin. - Ei se mitään. En syytä sinua.
- Syytä minua mistä? - Siitä, että lähdet.
Mutta en ole lähtenyt. Luulit, että tein niin.
- Kuka se tyttö oli? - Mikä tyttö?
Se lentoemäntä. Kaunis, vaalea?
Lentoemäntä? Tunnen monia lentoemäntiä.
En edes tiedä hänen nimeään.
Jos tämä olisi tapahtunut vuosi sitten, ennen kuin äidistä tuli hölmö-
olisit nyt kotona. Olisimme kaikki kotona.
Chloe, tiedät varmasti, että menimme naimisin hyvin nuorina-
ja että ihminen muuttuu valtavasti ikävuosien 20 ja 50 välillä.
Hän tekee vain, mitä pitää oikeana. Ehkä sinun pitää antaa hänen olla.
Minun? Entä sinä? Olet matkalla Lontooseen.
- Sinä et ole ollut kotona sitten joulun. - Minä opiskelen.
Ja minä teen töitä.
Tuntuu kuin hän yrittäisi aina pakkosyöttää sitä minulle.
Tiedän. Viime vuosi on ollut aikamoista totuttelua.
Mutta hän on äitisi, ja olisi hyvä-
jos sinä ja minä voisimme tukea häntä.
- Sinulla on varmasti ikävä häntä. - Niin on.
Mutta jos hän lähtee toisen miehen matkaan, niin miksi ei Jeesuksen?
Missä sormuksesi on?
Autossa. En pidä sitä, kun lennän.
Chloe, äitisi on minulle kaikki. En tee mitään pilatakseni sitä.
Minun täytyy mennä. Puhumme, kun palaan.
- En ole täällä, kun palaat. - Mutta tulet kai pian käymään?
Tässä. Auto on tavallisella paikallaan.
Ole kiltti äidille. Rakastan sinua.
Oletko kunnossa?
Olen toki.
Anteeksi.
Tutkiva journalisti, muistathan?
Aivan niin.
Kiitos.
- No? - Olen hieman pettynyt.
Minulle oli tärkeää, että olisimme kaikki yhdessä.
Hän olisi varmasti jäänyt, jos olisi voinut.
Kalkkuna... haaskalintu tulee portille, ja panee kaksi kania lattialle.
Ja lentoemäntä sanoo: "Voitte tuoda vain yhden käsimatkatavaran."
- Olen pahoillani, kapteeni. Huono vitsi. - Hattien mielestä se oli hauska.
Jos sinulla on muita huonoja vitsejä, voit kertoa ne minulle.
Onko tietokoneongelma selvä, Marcus?
Ei, PanCon. Osa varusteista ohjaamossa on vanhentuneita.
Ja lennän itään. 6 tunnissa olen 9 tuntia vanhempi.
Jatka 6 vuotta ja saat minut kiinni. Hyvää syntymäpäivää.
Kiitos.
Kuulostaa kuin äitisi ei puhuisi muusta.
Joskus tuntuu siltä.
Miten joku voi nähdä maanjäristyksen uutisissa-
ja sitten yrittää vakuuttaa, että se on hyvä asia.
Kuulostaako järkevältä?
Tsunamin jälkeisenä päivänä eräs nainen, Medina...
Hän menetti kolme neljästä lapsestaan. Meri huuhtoi heidät mukaansa.
Hän ei voinut kuin pitää kiinni puusta 6-viikkoinen vauva sylissään.
Hän oli varma, että Jumala oli pelastanut hänet ja hänen vauvansa-
joten hän lankesi polvilleen ja kiitti Herraa.
Kiittikö hän myös muiden tappamisesta?
Hän ei saanut tilaisuutta.
Hän kieltäytyi lähtemästä evakuoinnin mukana.
- Herrahan valvoi hänen puolestaan. - Ja?
Mutavyöry. Se peitti koko kylän kolmimetriseen mutaan.
Miten ihmiset voivat nähdä jotakin sellaista ja vain...
Jos katsoo tarpeeksi tarkkaan, löytää sen mitä etsii.
Ehkä monia muita asioita ei voi ottaa huomioon-
ja joku niistä voi olla totuus.
Entä sinä? Mitä sinä näit siinä kylässä?
Näin monia ihmisiä, jotka olivat menettäneet kaiken.
- Kysyitkö miksi? - Tiedät miksi.
- Tsunami. - Tiedät mitä tarkoitan.
Ei, en kysynyt.
Jos sinun täytyy löytää syy sille, miksi sellaista tapahtuu-
saatat päätyä huutamaan tuntemattomille lentokentällä.
- Rakastan tuota naurua. - Voi ei...
- Mitä? - Ajattelin vain Rayn vitsiä.
- Se kaveri saa minut nauramaan. - Ray? Tarkoitatko kapteeni Steelea?
- Vain muiden läsnäollessa. - Todellako? Joten te kaksi...?
Ei, emme vielä. Mutta aiomme viettää aikaa yhdessä Lontoossa.
Miksi et ole kertonut? Minne menet? Saanko yksityiskohtia?
Halusin todella puhua jonkun kanssa. Kiitos.
- Soitan sinulle Lontoosta. - Herra Williams. Teidän täytyy tulla.
Haluan varmistaa, ettet unohda minua.
Sinulla täytyy olla tyttöjä kaikkialla. Soitatko kaikille?
- Chloe! - Hei, Jim.
Sain nämä liput isällesi. Ne ovat huomisillalle.
U2!
- Näitä ei varmasti saa helposti. - Minulta meni siihen kaksi viikkoa.
Kaksi viikkoa?
Olen pahoillani, Chloe.
- Herra Williams, olkaa hyvä. - Olen tulossa.
Chloe, minä...
- Voitko antaa ne isälleni? - Tietenkin.
- Anteeksi. Kas tässä. - Kiitos.
- Herra Williams, olkaa hyvä. - Anteeksi.
Anteeksi, kapteeni. Chloe pyysi antamaan nämä.
- Etkö sinä ole se GWN -kaveri? - GWN -kaveri? Kyllä olen.
- Cameron Williams, Chris Smith. - Hauska tavata.
Tervetuloa PanConin lennolle 257 Lontooseen.
Lentoaika on 6 tuntia ja 30 minuuttia. Toivotan teille hyvää matkaa.
Saitko hänen numeronsa?
Näin teidät aulassa ja nyt olet viimeinen koneeseen tullut.
Olisinhan voinut viettää viime tunnin sen sijaan sinun kanssasi.
Miksi te kaverit TV-ruudussa aina onnistutte tyttöjen kanssa?
Ehkä koska emme pukeudu kuin menisimme Gleen harjoituksiin.
Tuo oli hyvä. Ja kiitos, että annoit minun päästä ensimmäiseen luokkaan.
Ei kiittämistä. Kaveri, jonka vieressä olisit istunut, voisi tosin kiittää.
Tunnen sinut.
- Katso, George. Tässä on Frank Sinatra. - Mitä sanoit?
Tässä on Frank...
Kuulitko, George? Olemme kotona.
Kotona? Emme ole kotona.
Joskus hän on hieman sekaisin.
Hyvää iltapäivää. Olen kapteeni Rayford Steele PanConin lennolla 257.
Sää on hyvä ja lennon pitäisi olla miellyttävä aina Lontooseen asti.
Istukaa mukavasti ja nauttikaa hyvästä palvelustamme.
Tarjoamme ilmaisia juomia ja naposteltavaa pian.
Ei, Johnny. Ei sinun tarvitse sanoa mitään. Tee mitä teet.
Jos näyttää siltä, että he luulevat voivansa ostaa, unohda se kaikki.
Jätin yhtiön lentokoneen Houstoniin.
Olen Lontoossa allekirjoitetun paperin kanssa ennen kuin kukaan huomaa mitään.
Mene. Hoida se.
PanCon 257, kaikki valmista nousukiitoon.
Chloe! Chloe!
Tule tänne! Onpa sinusta tullut iso!
Selvä on.
- Toitko minulle mitään? - Odota niin näet.
Katso tänne, niin näet mitä sait.
Baseball-räpylä, jota toivoin!
Äiti! Chloe on tullut!
Hän on tullut, äiti!
- Hei, kulta! - Hei.
Voi luoja!
Olet niin kaunis.
Otatko jotain juotavaa?
- Toki. - Äiti, sain uuden baseball-räpylän!
6 tuntia Lontooseen. Naurun asia pian. Hyperjet muuttaa kaiken.
- Niinkö? Miksi? - Puolustusministeriö.
Sanoitko puolustusministeriö?
He ovat kehittäneet uuden lentokoneen. 300 matkustajaa nopeudella mach 40.
New Yorkista Lontooseen 6 minuutissa.
- Melko nopeaa. - Luulen, että he valehtelevat.
- Se on hyvä arvaus. - Eivät he voi kehittää sellaista itse.
He ovat ehkä kopioineet sen jostain. Kuten Area 51:ltä.
Niin... Viski, kiitos.
Oliko isä yllättynyt?
Oli. Sanoisin, että oli.
Sen täytyi merkitä paljon hänelle. Hän ei halunnut lähteä.
Huomasin sen.
- Miten lentosi sujui? - Hyvin.
- Entä koulu? - Hyvin.
Et arvaa, kenet tapasin lentokentällä. Buck Williamsin.
- Anteeksi, Cameron Williamsin. - Uutisista? Ihanko totta?
- Pääsitkö puhumaan hänelle? - Itse asiassa pääsin.
Hän on mukava poika...
...joka sattuu olemaan komea.
Kerroin, että olit ihailija.
Etkä muuten ole ainoa, jonka mielestä joka maanjäristys on maailmanloppu.
Joku hullu nainen puhui lentokentällä...
En tarkoittanut sitä niin.
Joka tapauksessa hän on mukava poika.
Chloe, kultaseni, en halua pakkosyöttää mitään.
Tiedän, että se tuntuu siltä.
Haluan vain, että ymmärrät.
Se on tärkeää minulle ja sinä olet myös.
- Haluan vain, että olet valmis. - Valmis mihin?
Unohda se.
- Voimmeko puhua ilman, että keskeytät? - Tulin juuri tänne.
En jaksa heti vakavaa keskustelua.
Mutta voisitko vain kuunnella?
Olen rukoillut, että tulisit kotiin, ja siksi Jumala toi sinut tänne.
Mitä sanoit? Jumala toi minut kotiin? Jumala ei tuonut minua kotiin.
Minä toin minut. Ostin lipun ja lensin. Jumala ei kuulu siihen.
Jos Jumala toi minut kotiin, miksi isä sai lentää Lontooseen?
- Koska meidän täytyy puhua. - Enpä usko.
Yhden asian tiedän. Jumala on syy, minkä vuoksi isä ei ole kotona nyt.
Chloe!
Tulen pian takaisin.
- Voinko auttaa laukun kanssa? - Pyysinkö apua?
- Voin nostaa sen puolestasi. - Voin itsekin.
Mitä tuijotat? Haluatko kysyä jotakin?
Mietitkö miten ajan autoa? Tai mistä ostan vaatteeni?
- Miten yletyn pisuaariin? - Mikä on pisuaari?
- Tämä on isäni. Hän pelaa jalkapalloa. - Sepä hienoa.
Hän on TV:ssä huomenna, jos hänen kätensä on parempi.
Onko isäsi TV:ssä?
- Mikä joukkue? - Hyvä Jets!
- Mikä hänen kättään vaivaa? - Koirani pudotti hänet riippumatosta.
Todellako?
Isäni suuttui ja heitti koirani uima-altaaseen.
Mitä sanoin muiden matkustajien häiritsemisestä?
- Vai harrastat vedonlyöntiä? - Kyllä!
Annatko tytölle osuuden?
Tytön isä on P.K. Carvell. Hän tuskin tarvitsee rahaa.
- Minne menet? - Kaupungille.
- Saanko tulla mukaan? - Et nyt, Raymie.
Ole kiltti!
- Hyvä on, hae tavarasi. - Hienoa!
- Voimmeko mennä kauppakeskukseen? - Voimme.
Kuulin, että Gamestopissa on alennusmyynti.
- On äiti mielestäsi hullu? - Mitä?
Ei, olin vain poissa tolaltani.
Isä sanoi, että pastori Bruce aivopesi häntä.
- Hän laski vain leikkiä. - Todellako?
- En ymmärrä. - En minäkään.
- Tämä on varmasti ikävää. - Mikä?
- Olla töissä syntymäpäivänä. - Laskut täytyy maksaa.
Kauanko Chloe viipyy?
Kaikki näyttää hyvältä. Taidan käydä jaloittelemassa.
Raymie! Yritätkö pelotella minua?
- Tule nyt. - Se maksaa vain parisataa dollaria.
Minulla on ne.
Keksin kyllä keinon maksaa sinulle takaisin.
- Mikä hätänä? - Ei mikään.
Luulin vain, että paikat olisivat lähempänä lavaa.
Kahvia?
Kyllä hän pärjää.
Äiti.
Hän pitää yhä kaulanauhaa, jonka teit hänelle.
Hän ei ota sitä pois koskaan.
Isä ja äiti pärjäävät, vai mitä?
Tietenkin. Isän vain piti mennä töihin.
- Kertoiko isä pelistäni? - Tietenkin! Emme puhuneet muusta.
Hänestä olet maailman paras baseball-pelaaja.
Ja hän on oikeassa.
Rakastan sinua - Olen kaivannut sinua.
Allahu Akbar!
Katie?
- Katie? - Tyttäreni? Oletko nähnyt häntä?
Istukaa alas.
Chris! Päästä minut sisään!
Chris!
Istukaa alas!
Raymie!
Missä hän on?
Pysykää paikoillanne!
Istukaa alas!
Lapseni!
- Otan selvää mistä on kyse. - Tulen mukaan.
Haluan vastauksia. Haluan nähdä kapteenin!
- Olkaa kiltti... - Haluan nähdä kapteenin!
Haluan nähdä kapteenin!
Huomio. Tässä kapteeni.
Kaikkien matkustajien on palattava paikoilleen välittömästi.
Lopettakaa!
- Avatkaa ovi! - Olkaa kilttejä!
Ilmanpaine laskee. Pankaa happinaamarit kasvoillenne.
Menkää takaisin paikoillenne.
Tämä on järjetöntä...
Oletteko kunnossa?
Vauhtia!
Lopeta!
Tässä PanCon 257. Meillä on hätätilanne.
Mayday. Mayday. Tässä PanCon Heavy 257. Vahvistakaa.
Laskin ilmanpainetta, jotta he istuisivat. Ei hätää.
Kaikki ovat peloissaan. Sinun pitää pysyä rauhallisena, Hattie.
- Pystytkö siihen? - Pystyn.
Puhun matkustajille. Pidä ohjaamoa silmällä.
Olen kapteeni Steele. Haluan, että istutte paikoillanne-
mutta voitte ottaa happinaamarit kasvoiltanne.
- Mitä oikein tapahtuu? - Missä lapseni ovat?
Tiedän, että haluatte vastauksia. Niin minäkin, ja yritän saada niitä.
Mutta nyt teen työni, niin että olemme turvassa.
- Turvassa miltä? - Istu alas!
Turvassa omalta paniikiltamme. Se on suurin uhka tällä hetkellä.
Lentoemännät laskevat matkustajien lukumäärän.
Missä muut ovatkin, löydämme heidät.
En ole saanut yhteyttä keneenkään, joten en tiedä, onko tämä tapahtuma-
koskenut muita alueella.
Heti kun tiedän jotakin, kerron teille.
Oliko siinä kaikki?
Mitä?
Voi luoja!
Raymie!
Ymmärrän. Anna minulle hetki.
Kimmy...
Voi luoja, Kimmy...
Kimmy on kadonnut. Ray, mitä oikein tapahtuu?
- Kokoa itsesi, Hattie. - Pitele minua!
Hattie, katso minua.
Meidät on koulutettu hätätilanteisiin, mutta olen yksin täällä.
- Joten sinun täytyy nyt keskittyä. - Selvä.
Haluan, että tarkistat koko matkustajaluettelon.
Meidän täytyy tietää, keitä he ovat ja moniko puuttuu.
Ray, olen peloissani. Etkö sinä ole?
Olen kyllä, kun minulla on aikaa siihen.
Auttakaa minua! Lapseni on poissa. Hän on vain 6 kuukautta vanha.
- Olen pahoillani. - Kukaan ei auta minua...
Tässä Cameron Williams PanConin lennolla 257.
Olemme Atlantin yläpuolella matkalla Lontooseen.
3 tuntia JFK:lta lähdön jälkeen jotakin...
Jotakin uskomatonta tapahtui tässä lentokoneessa.
Voitko kertoa mitä näit?
En tiedä. Lapseni on poissa. Katosi.
- Mitä teit kun se tapahtui? - En mitään! Istuin tässä.
Ajattelin, että olin nukahtanut ja pudottanut hänet.
Ehkä huusin. En tiedä.
Vaikka tämä kuulostaa uskomattomalta, ihmisiä tästä lentokoneesta...
...on kadonnut. Jättäen vaatteensa ja henkilökohtaisen omaisuutensa tänne.
Se on veljeni!
Neiti... Oletteko kunnossa?
Ei hätää.
Tämä ei ole sitä. Ei voi olla.
- Olla mitä? - Ei.
- Tiedän, mitä täällä tapahtuu. - Mitä tiedät?
Hyvä on...
Tämä on huono matka.
Niitä on ollut ennenkin.
Ei se kestä ikuisuutta.
Huhuu? Kuuleeko kukaan?
Ei hätää.
Mene takaisin paikallesi.
Kas näin.
Panen turvavyön kiinni.
Sanoit tietäväsi mitä tapahtui.
- Mitään tästä ei tapahdu. - Ei hätää. Selviämme tästä.
Selvä, olet oikeassa. Mitään tästä ei tapahdu.
Rauhoitu nyt vain. Rentoudu ja rauhoitu.
Yritä nukkua hetki.
- Voitko kertoa mitä näit? - Saman kuin sinä.
Ei se näytä erilaiselta täältä käsin.
Huomasitko mitään outoa? Salamaa, ääntä? Mitään?
En.
Entä tuossa? Kuka oli siinä?
En tiedä. Joku kaveri.
Oliko siinä kaverissa mitään epätavallista?
Kaikissa meissä täällä on jotain epätavallista.
Vie tuo kapine muualle!
Voi luoja!
Steelellä. Jätä nimesi ja numerosi.
Äiti, nosta luuri. En tiedä mitä täällä tapahtuu.
Raymie, jos menit kotiin ja kuulet tämän, kuuntele tarkasti.
Tiedän, että pelkäät, mutta vastaa puhelimeen.
Haluan kuulla, että olet kunnossa. Haluan kuulla äänesi.
Rakastan teitä.
Luulen, että meidän kaikkien on parasta rukoilla.
Rukoilla?
- Ketä? - Jumalaa.
Kenen Jumalaa?
- Sinun vai minun? - Vain Jumalaa.
- Tiedätkö, mitä minä luulen? - En.
Emme ole vielä puolimatkassa, joten käännyn takaisin New Yorkiin.
Laskeudumme JFK:lle noin 3 tunnin kuluttua.
Anteeksi. Kuka siellä on? Raymie?
Et pääse lähemmäksi. Kierrä ympäri.
Rauhoittukaa nyt.
Hei, tässä Irene Steele...
Oletko kunnossa?
- Laskitko heidät? - Yritin. He eivät istu paikoillaan.
Useimmat eivät edes istu. He pelkäävät. Kaikki pelkäävät.
Toivotaan, että mitä se olikin, ei tapahdu uudestaan.
Mikä tuo on?
Charlie 1581, tässä PanCon 257. Kuuletteko?
Charlie 1581, meillä on hätätilanne. Toistan, meillä...
Charlie 1581, tässä PanCon 257. Kuuletteko?
Charlie 1581, lähestytte lentorataamme.
Lähestytte lentorataamme. Mene valmistelemaan matkustamoa!
Lentovaroitus. Nousuun.
Palatkaa paikoillenne ja kiinnittäkää turvavyöt välittömästi.
Charlie 1581, olette ilmatilassamme. Nousen 1000 jalkaa. 1-0-0-0 jalkaa.
Mayday. Tämä on PanCon 257. Koneeseen on törmätty.
Charlie 1581 putoaa. Koordinaattimme ovat...
Neljä seitsemän...
Tämä on hätätilanne.
Kone on pudonnut. Tarvitsemme etsintä- ja pelastuskoneita.
Jonkun täytyy kuulla tämä!
Mikä sinua vaivaa? Luuletko, että terroristilla olisi tällainen ase?
- Ei tämä ole autopommi! - Tällainen ase ei ole maapallolta.
- Mitä yrität sanoa? - Ehkä heidät vietiin pois.
Avaruusolentojako? Älä viitsi! Kuulitteko mitä hän sanoi?
- Varo päätäsi. - Hitaasti.
Tuletko eteen istumaan?
Hyvä. Nyt lähdemme.
- Ovatko kaikki kunnossa? - Miten toisen koneen kävi?
Kamerasi. Ota kuva siivestä kapteenia varten.
- Pois tieltä! - Anteeksi!
Raymie!
Henkilökuntaa tarvitaan eteläsiivessä.
Tohtori Brandon poliklinikalle.
Sairaanhoitajia osastolle 3, alanumero 1-7.
Hyvä on. Tämän sain kuvaan.
15 senttiä ja siipi olisi mennyt. Mutta spoileri on poissa.
- Mitä se tarkoittaa? - Että on vaikeampi hidastaa.
JFK:n pääkiitorata on tarpeeksi pitkä. Onneksi perään ei osunut.
Taitaa olla onnen päivämme.
Kaikki ovat kadonneet.
Eivät vain sylilapset, myös vanhemmat lapset.
Oletko varma? Etsin veljeäni.
Kuulin joidenkin lääkärien puhuvan jokin aika sitten.
Tämä ei tapahdu vain täällä, vaan kaikkialla.
Kaikkialla maailmassa.
Kukaan ei kuulemma ole nähnyt yhtään lasta sen tapahduttua.
Joko tietokoneen sensorit ovat vaurioituneet...
Olen menettänyt autopilotin.
Voitko mennä katsomaan, onko siivellä nestettä?
Nestettä? Tarkoitatko polttoainetta?
Nousen parisataa jalkaa. Ohuempi ilma lisää ulottuvuutta.
Tyypillistä.
- Meidän täytyy palata! - Olemme matkalla takaisin.
Tarkoitan sinne missä he katosivat!
- Menetämme polttoainetta. Se ei riitä. - Emmekö pääse kotiin?
Aina on lisäpolttoainetta. Selviämme kyllä.
Palaako lentokone?
- Istukaa! - Meillä on oikeus tietää kuolemmeko!
Kukaan ei kuole!
- Kuunnelkaa. Kukaan ei kuole. - Istukaa paikoillanne.
Kapteeni on oikeassa. Meidän täytyy pysyä rauhallisina.
Ei! Olen menettänyt kaiken minkä eteen tein töitä!
Ei, ei...
Kone palaa. Tämänpuolinen siipi.
- Palaako siipi vai neste? - Neste. Isosti.
- Lennämme eteenpäin. Se palaa pois. - Mutta...?
Se on polttoainetta, jota tarvitsemme päästäksemme kotiin.
- Pääsemmekö sinne? - Se riippuu siitä...
...onko vuoto täällä vai täällä.
- Joten mitä teemme? - Annamme sen palaa loppuun.
Tuli on sammunut.
- Taso ei ole muuttunut. - Tarkoittaako se, että tankki on tyhjä?
Se tarkoittaa, että emme tiedä. Ja menetimme korkeusperäsimet.
Korkeusperäsimet. Emme voi nousta.
Olemme aloittaneet laskeutumisen New Yorkiin 2 tuntia liian aikaisin.
- Miksi emme saa ketään kiinni? - Onko sinulla satelliittipuhelin?
- Tutkiva journalisti. - Lentäjä.
Ainoa kone täällä osui meihin.
Menettivätkö he matkustajia?
En tiedä matkustajista, mutta tämän tiedän.
Konetta ei ollut ohjaamassa kukaan.
Anteeksi, ajattelin vain...
- Entä jos he ovat yhä täällä? - Mitä?
Tarkoitan...
Entä jos emme vain näe heitä? Jos he ovat näkymättömiä?
Voi luoja!
Onko näkymätön sen järjettömämpi kuin kadonnut?
Haloo. Tässä ThreeStar Alarms.
Olemme havainneet hälytyksenne. Poikkeuksellisesta syystä...
- Mitä tiedät Kimmystä? - Mitä?
- Miten hyvin tunsit hänet? - Tämä oli kolmas vuoromme yhdessä.
Hae hänen tavaransa. Hänen takkinsa ja käsilaukkunsa.
- Ole kiltti. - Selvä.
Ilmatilassamme on toinen kone. Palatkaa paikoillenne.
Charlie 1581, olette ilmatilassamme. Nousen 1000 jalkaa. 1-0-0-0 jalkaa.
Tyhjennä käsilaukku.
Mitä etsit?
RAAMATTUPIIRI
Joko olen tulossa hulluksi tai koko maailma on järjiltään.
Mistä puhut?
Luulen, että tiedän missä he ovat.
Entä jos emme ole, missä luulemme olevamme?
Entä jos menimme madonreiästä. Rypystä aika-tila -avaruudessa.
Teoreettiselta kannalta voimme olla ulottuvuudessa, jossa heitä ei ole.
- Tuo on järjetöntä. - Lopettakaa! Nyt riittää, te kaikki!
Tiedän mitä täällä tapahtuu!
- Paljonko hän maksoi teille? - Mistä puhut?
- Että hän uskaltaakin! Hän on tyttäreni. - En tiedä mitä luulet...
Kädet ylös!
- Mistä sait aseen? - Paljonko hän maksoi sinulle?
- Minne hän vei tytön? - Kenestä puhut?
- Miehestäni. - Rouva, olkaa kiltti!
- Suu kiinni! - Kuka on miehenne? Kertokaa meille.
- Miksi teette tämän? - En ole koskaan tavannut miestäsi.
- Miksi olet mukana tässä? - En tiedä mitä tämä on...
Entä jos vain ammun sinut?
Taivas?
Mitä sinulle on tapahtunut? Miksi puhut näin?
Et ole ennen puhunut Jumalasta. Mistä se tulee?
Se tulee...
...vaimoltani.
Rouva! Unohda hänet. Hän on ääliö.
Hän ei ole osa yhtään mitään. Osoita ase minua kohti.
- Minäkö ääliö? Entä hän! - Rouva. Osoita ase minua kohti.
Kas niin. Hyvä.
Kerro nyt, mistä mielestäsi on kyse.
Mieheni yrittää ottaa tyttäreni minulta.
Hän luulee voivansa ostaa kaiken. Otin tyttäreni ja pakenin.
Nukahdin. Joku pani jotakin juomaani. Minun olisi pitänyt arvata.
Hän ei ole voinut tehdä tätä. Se ei ole mahdollista.
Lentokone laskeutui nukkuessani!
Hän vei tyttäreni ja maksoi teille valehtelusta!
- En voi menettää häntä! - Kuuntele minua.
Olen ollut valveilla koko ajan. Kone ei ole laskeutunut.
- Kukaan ei ole poistunut koneesta. - Missä hän sitten on?
En voi menettää häntä. Minulla ei ole kuin hänet.
Mieheni pitää jo nyt minua hulluna. Sanonko, että hän vain katosi?
Tiedän missä hän on.
- Pastori Barnes? - Chloe!
- Hei. - Voi ei...
Luojan kiitos olet yhä täällä. Äitini ja Raymie katosivat...
- ...ja pelkäsin, että Jumala oli... - Jumala se oli, Chloe.
- Juuri kuten oli luvannutkin. Hetkessä. - Mitä?
- Se on totta. - Miten sitten olet yhä täällä?
Se on Raamatussa. Olin kesäleirillä kerran ja kaikki puhuivat siitä.
Miljoonia ihmisiä vain katoaisi jonain päivänä.
Miljoonia? Sanoivatko he muuta?
En muista. Siitä on kauan.
- Väitätkö, että asialla on Paholainen? - En, vaan Jumala.
- Et kai usko tuohon? - Ei sillä ole väliä, mihin uskon.
- Missä he ovat? Minne he menivät? - Taivaaseen.
- P.K. oli oikeassa. - Mitä tarkoitat?
- Ehkä olen hullu. - Ei.
- Hän selviää paremmin ilman minua. - Älä sano niin.
- Ei, älä! - Ehkä maailma on parempi ilman minua.
Kuuntele minua. Älä tee sitä. Et voi vain luovuttaa.
- Onko teillä lapsia, herra Williams? - Ei ole.
Mutta minulla oli äiti. Hän oli sairas. Isäni yritti kaikkea.
Mutta se ei auttanut. Tulin kerran koulusta ja löysin hänet.
Hän vain makasi siinä. Liikkumatta.
Älä tee sitä Katielle.
Emme tiedä, mitä tapahtui, mutta se ei ole Katien syy.
Entä jos hän on siellä jossakin nyt ja katselee meitä.
Hyvin tehty.
Hattie. Tässä ei ole kyse meistä.
Tässä on kyse totuudesta. Sinun täytyy ajatella totuutta.
Totuutta, Ray? Oletko tosissasi?
Tässä ei ole kyse menneisyydestämme, vaan siitä mitä koneessa tapahtuu nyt.
Mitä ehkä tapahtuu kaikkialla nyt.
He ovat kaikki Taivaassa? Sekö on päätelmäsi?
Et ole puhunut kenenkään kanssa ja tyydyt ensimmäiseen selitykseen?
Irene tiesi, että tämä oli tulossa.
Miten se voi olla mahdollista?
Miten se tapahtuisi. Miten he katoaisivat.
Ja miten vaatteet olisivat yhä paikallaan.
Miten hän saattoi tietää? Mieti sitä.
Mieti sinä tätä.
Valehtelit vaimostasi. Valehtelit vaimollesi tästä matkasta.
Valehtelit jopa tyttärellesi.
Näytät valehtelevan kaikille ja nyt pyydät minua löytämään Jumalan.
Hattie!
En ymmärrä. Olit täällä joka päivä.
- Teit töitä täällä. Saarnasit täällä. - Sitä ei laskettu.
Tunsin sanat. Osasin ne ulkoa. Mutta se ei riitä. Täytyy uskoa.
Uskoa? Mihin?
Jumalaan, joka tappoi isäni? Jumalaan, joka vei äitini ja veljeni?
- Jumalaan, joka panee koneita putoamaan? - Hän otti heidät suojellakseen heitä!
- Miltä? - Maailman historian pimeimmältä ajalta.
Vainoa, sotaa ja 7 vuoden pimeys. Hän otti heidät Taivaaseen.
Entä me muut? Entä minä? Mitä teen?
Ei kyse ole siitä mitä teemme. Kyse on anteeksiannon pyytämisestä...
Jumala, josta äitini puhui, ei ikinä tekisi tuollaista!
Chloe, ole kiltti, kuuntele minua.
Kuuntele? Miksi? Et kuunnellut edes itse itseäsi.
- Peitepoliisi? - Niin.
Unohdin hänet.
PanCon 257, tässä Dispatch.
- PanCon 257, kuuleeko Dispatch? - PanCon 257. Sinäkö, Ray?
- Missä olet? - 20 minuuttia JFK:lta. Käännyin.
Montako menetit?
- Sitä tapahtuu siis kaikkialla? - Koko planeetalla.
- Määrää ei tunneta. Miljoonia. - Ei voi olla totta.
Entä perheeni? Sinun täytyy soittaa Irenelle.
- Entä polttoaine? - Tuurilla selviän rannikolle.
Koneita on pudonnut, et voi laskeutua JFK:lle.
- Entä LaGuardia? - Olen pahoillani, Ray.
- Minne sitten menen? - Sisämaahan.
- Marcus, en voi lentää sinne. - Syracuse on lähin avoin kiitorata.
Syracuse on mahdoton. Sinun täytyy puhua heille.
Marcus! Marcus!
PanCon 257, polttoaine loppumassa. Tarvitsen kiitoradan.
Joten... onko varasuunnitelmaa?
Aion olla rehellinen.
Polttoainetta ei ole vain vähän. Olemme jo varatankilla.
JFK on lähin kenttä ja olisi ollut hienoa selvitä sinne asti.
Meillä on vain yksi vaihtoehto. Että he avaavat meille kiitoradan pian.
- Laskeutuminen veteen? - En saa nokkaa nostettua.
Jos iskeydymme veteen, kone menee palasiksi.
En voi...
En voi antaa matkustajien kuolla ilman tilaisuutta katua virheitään.
Oletko Venice Baxter, Tomin tytär?
Et varmaankaan muista, mutta tapasimme isäsi toimistossa.
Istuit hänen vieressään pienen keltaisen pöydän ääressä.
Ajattelin, että mies on sisustanut paikan parhailla huonekaluilla-
mutta hänellä on pieni muovipöytä vieressään-
kuin se olisi hienoin huonekalu koko huoneessa.
Joskus se oli ainoa tapa tavata häntä.
Ainakin hän yritti.
Minullakin on pieni tyttö. Tai hän oli sitä.
Hän on naimisissa nyt. Hänellä ei ollut pöytää toimistossani.
Olin niin kiireinen, että tuskin näin häntä.
Kun nämä ihmiset katosivat, en edes ajatellut häntä.
Kunpa olisinkin. Mutta ajattelin vain rahaa ja mahdollisuuksia.
Seuraavaa tapaamistani.
Olen pahoillani.
Muistathan mitä sanoit Taivaasta?
Vaikka haluaisin nähdä hänet...
...kun pääsen kotiin, toivon, että hän ei ole siellä.
- Haluan, että yrität soittaa Chloelle. - Olen yrittänyt.
Totta puhuen, en saa häntä mielestäni.
Ymmärrän.
JFK Tower, kuuletteko?
Lähestymme rannikkoa. Polttoaine on lähes loppu.
Tarvitsen kiitoradan. Toistan. Tarvitsen kiitoradan.
Koneeni on täynnä eikä minulla ole spoilereita eikä korkeusperäsimiä-
ja jos tankki on tyhjä, menetän moottorijarrutuksen!
Olitko hänen kanssaan, kuin hän sai liput?
Olin. Mitä voin sanoa? Hän oli loukkaantunut.
- Ei olisi pitänyt jättää häntä tänään. - Et tiennyt.
Hän tuli kotiin katsomaan minua, ja minä lähdin.
Luoja tietää, mitä hän on miettinyt.
Hän rakastaa sinua, Ray. Hän ymmärtää.
En voi antaa näiden olla viimeiset sanamme.
TÄNÄÄN ON ELÄMÄNI SURULLISIN PÄIVÄ
En voi... Haluan kertoa hänelle totuuden.
Haluan hänen tietävän, että syy ei ollut hänen äitinsä vaan minun.
Aina kun hän mainitsi Jumalan, lähdin pois.
Äiti?
En tiedä kuuletko minua.
Mutta haluan sanoa...
Aamulla perheemme tuntui hajoavan, ja syytin siitä sinua.
Tiedän, että loukkasin sinua.
Olen pahoillani. Olen niin pahoillani.
Haloo? Kuka siellä?
- Chloe! Tässä Buck! - Kiitos.
Luojan kiitos, olet elossa. Missä isäni on?
Tässä vieressä.
- Chloe, oletko kunnossa? - Luulin, että olit kuollut.
Oletko kunnossa?
Olen.... Luulen niin.
Mutta äiti ja Raymie ovat poissa.
- Äitisi kertoi tästä. - Tiedän. Hän kertoi minullekin.
Rakastan sinua, kulta. Rakastan sinua enemmän kuin mitään maailmassa.
Samoin, isä. Samoin.
Anteeksi, että valehtelin sinulle enkä ollut kanssasi tänään.
Haluan sinun tietävän, että rakastan sinua, kävi miten kävi.
Miksi puhut noin? Kävi miten?
Olemme yhä ilmassa. Olemme matkalla kotiin, mutta meillä on ongelma.
Lentokentät on suljettu ja tiet ovat täynnä.
Eikä minulla on tarpeeksi polttoainetta. Chloe?
Isä?
Chloe?
Hyvä naiset ja herrat, lähestymme New Yorkia.
Mutta koettelemuksia riittää. Lentokentät on suljettu.
Istukaa paikoillanne turvavyöt kiinnitettyinä-
ja yrittäkää pysyä rauhallisina.
Mutta haluan olla rehellinen. Tilanne on hyvin vakava.
Puhumme kenttähenkilökunnalle ja etsimme laskeutumispaikkaa.
Mutta polttoainetta on vähän.
Noudattakaa matkustamohenkilökunnan ohjeita.
Jos uskotte rukousten voimaan, nyt on oikea hetki rukoilla.
- Rukoiletko kanssani? - Tietenkin.
- Ei mitään. Ei signaalia. - Yritä uudestaan.
Minun täytyy laskeutua.
- Laskeutua? Minne? - Veteen.
- Mutta sanoit... - Tiedän.
Odotan JFK:ta niin kauan kuin voin, mutta tarvitsen siellä kiitoradan.
Lentokentän ympärillä on vain kaupunkia.
Jos ei ole paikkaa mihin laskeutua-
lennän 400-tonnin ohjuksella Queensiin.
JFK Tower, PanCon 257 tarvitsee luvan välittömään hätälaskuun.
Yritä tavoittaa hänet.
Haluan kaiken huomionne, kun käyn läpi hätäohjeet.
Pelastusliivi on istuimenne alla.
Pitäkää turvavyönne kiinnitettyinä-
kunnes kone on pysähtynyt.
Sitten seuraatte matkustamohenkilökunnan ohjeita.
JFK Tower, PanCon 257. Tarvitsemme luvan hätälaskuun!
Ei voi olla totta!
Selvä.
Buck? Kuuletko minua? Pane kaiuttimet päälle.
Löysin teille laskeutumispaikan. Moottoritie kauppakeskuksen lähellä.
- Tilaa on tarpeeksi. - En löydä sinne pimeässä.
Chloe, avaa puhelimesi kompassi-sovellus.
Odottakaa hetki.
- Se on päällä. - Näetkö numeroita alareunassa.
Selvä. 40.66.34 pohjoinen...
- ...73.78.32 länsi. - Selvä on.
- Kuinka paljon tilaa siellä on? - Noin kilometri, enemmänkin.
Paljonko enemmän? Tarvitsen ainakin puolitoista kilometriä.
Chloe! Chloe, oletko siellä?
Olen raivannut lähes riittävästi!
Buck? Buck, kuuletko?
Haloo? Hitto!
Toimi nyt!
Ei voi olla totta! Toimi nyt!
Tarvitsemme jotakin, jonka avulla näemme missä laskeutumispaikka alkaa.
- Oletko kunnossa? - En...
Voinko istua viereesi siihen asti, että miehesi tulee vessasta?
- Polttoaine on loppu. - Mitä? Ei!
Voimme liukua, mutta olemme maassa pian.
Meillä on vain jarrut pysähtymiseen. Tarvitsemme joka sentin.
- Isä? - Chloe!
Tietä on lähes puolitoista kilometriä, mutta edessä on raskasta kalustoa.
Se riittää, mutta tarvitsen merkin, jotta tiedän missä alue alkaa.
Vilkutan valojani. Näetkö ne?
Tarvitsen jotakin kirkkaampaa. Jonkinlaisen roihun.
Mutta aikaa ei ole, joudun laskeutumaan nyt. Chloe!
Voi luoja, miten tehdä tulta ilman tulitikkuja?
- Tilaa ei ole riittävästi, niinkö? - En halua hänen syyttävän itseään.
Nyt se alkaa! Nyt laskeudumme.
Näetkö mitään? Etsi vielä. Olemme 10 kilometrin säteellä.
Voimme yrittää vain kerran. Minun täytyy tietää missä se alkaa.
- Ei mitään! - Yritä nyt, kulta.
Tuolla!
Voi ei!
Menetimme laskutelineet!
Isä, vasen pyörä puuttuu!
Olemme kotona.
Ovatko kaikki kunnossa? Kaikkien on lähdettävä koneesta nyt.
Yksi kerrallaan. Buck, auttaisitko heitä?
- Menkää pois koneen luota alhaalla. - Venice, mene.
Menkää.
- Olkaa varovaisia. - Kiiruhtakaa.
Menoksi!
- Buck! - Chloe!
Kiitos!
- Teit hyvää työtä. - Samoin.
Hattie...
- Olen pahoillani. - Tiedän.
Isä!
Minun olisi pitänyt olla täällä sinun, äidin ja Raymien kanssa.
Olen iloinen, että olet kunnossa.
Ajattelin, että ehkä haluat nämä.
- Luojan kiitos! - Selvisimme.
- Tämä näyttää maailmanlopulta. - Ei, ei vielä.
Pelkäänpä, että tämä on vasta alku.
MUTTA SIITÄ PÄIVÄSTÄ TAI HETKESTÄ EI TIEDÄ KUKAAN... MARK. 13:32